Tidigare på Stargate Atlantis...
Hej, Michael. Kommer du ihåg mig?
Jag vet inte ens vem jag är.
Jag får känslan av att de vet något, något som de inte berättar för mig.
Han är inte... mänsklig!
Jag är en VåInad!
Jag återgår till det jag var.
Det finns VåInader i närheten.
Inte nog med att vår kära löjtnant återgått till VåInaderna,-
han har även tagit med sig kunskapen att Atlantis fortfarande existerar.
De kommer att skicka en ny våg av moderskepp.
Vi har hittat ett systerskepp till Aurora, som heter...
...Orion.
Alla stolar i upprätt och låst läge.
Vi har upptäckt ett moderskepp på kurs mot Atlantis.
Allt mitt folk har tryggt blivit omlokaliserade till staden.
Gick allt smidigt?
Ja, de är vana med det vid det här laget. Har ni fått någon träff ännu?
- Sergeant? - Nej, frun.
Ingenting från skanningarna. Det verkar bara vara ett moderskepp.
- Och vårt kamouflage? - Fungerar. Alla värden på grönt.
Bra. Överste Caldwell, är ni i position?
Bekräftat. Vi är bortom räckvidd och klara att hoppa när du ger klartecken.
Utmärkt.
För protokollet, jag tycker fortfarande att vi borde ligga i omlopp ovanför Atlantis,-
redo att ta ut moderskeppet samma sekund som det kommer ur hyperrymden.
Det är en kupa, vilket tyder på att de kanske bara kollar läget.
Det finns ingen anledning att bekräfta vår närvaro om vi inte behöver.
- Avvakta. - Avvaktar.
Överste Sheppard. Hur går det i din ände?
Vi är utanför sensorernas räckvidd och allt sånt,-
men om vi är klara för strid eller inte, är en helt annan historia.
Att få det här skeppet flygdugligt under en månad är ett mirakel.
Börjar vi med saliggörandet nu eller senare?
Rodney, om kupan börjar anfalla oss, vill jag att Orions drönare fungerar.
Viket betyder att vi kommer att behöva hyperdriften för att komma i rätt läge.
Vilket betyder att vi behöver sköldar, vilket betyder att du vill ha allt!
Jag gillar allt! Kan vi göra det eller inte?
Sitt kvar för all del! Sköldar!
Ja.
Hoppa till position.
Kanske.
Släppa drönarna.
Troligen inte.
Det är ingen idé att vara i rätt position om vi inte kan skjuta.
Vet du, vi kan prata om det jättelänge, det kommer garanterat att hjälpa.
Rodney gör allting som är omänskligt möjligt för att bli färdig.
Jag har fått en träff.
Atlantis, rapport?
Den går in i geosynkron omloppsbana.
- Har inte laddat vapnen. - Om de gör det,-
ändra från kamouflage till sköldar så fort som möjligt. Vänta inte på min order.
Ja, frun.
Du skulle kunna vara lite mer pratsam, Elizabeth.
Ursäkta, jag väntade bara på deras nästa drag.
Sänder en signal, enbart Ijud.
Lägg ut det i högtalarna.
Vi vet att ni är där.
Vi vill er inget illa.
Snälla svara.
John, hör du det här?
Det repeteras igen.
Vi vill er inget illa.
Det är ingen idé att gömma sig, dr Weir.
Vi vet att ni är där.
Vi vill er inget illa.
Snälla svara.
Är det den jag tror att det är?
Han tilltalar mig vid namn.
Jag tror vi kan anta att det är Michael.
Text: Mr and Mrs Bilskrot
- Du har väl ingen tanke på att svara? - Varför inte?
Var vill du att jag ska börja?
Jag tror vi säkert kan säga att vår täckmantel är avslöjad.
Jag skulle inte vilja dra den slutsatsen.
Meddelandet är från Michael, överste.
De vet att vi är här.
- Men de vet inte exakt var vi är. - Han har rätt.
Om du svarar, kan vi garantera att det första skottet inte missar.
Teyla?
Alla försök från mig att kontakta Michael kommer avslöja vår position-
lika säkert som om du svarar via radion.
Jag rekommenderar att du öppnar en säker kanal till kupan via Daedalus.
På det sättet kan de inte räkna ut Atlantis position.
Vi kan alltid slå på skölden.
Jag tror att vi har kombinerad eldkraft nog att slå ut en ensam kupa om vi måste.
Har du någonsin hört talas om en VåInad som uppfört sig på det här viset?
- Nej. - Inte jag heller.
Låt oss höra vad de har att säga.
Rodney och jag har satt upp ett subrymdsrelä för att gå genom Daedalus,-
och jag har konfigurerat systemen till deras Ijud och bild frekvenser.
Vi borde kunna både se och höra dem live.
De vill veta vad som dröjer så länge.
Öppna en kanal.
- Hej, Michael. - Varför denna fördröjning?
Vi behövde ta några försiktighetsåtgärder innan vi kontaktade dig.
Jag är säker på att du förstår varför.
Jag sa att vi inte skulle skada er.
Ursäkta mig för att inte tro på ditt ord.
Du ville prata, vi lyssnar. Kom igen.
För mer än två år sedan, kom varje kupa i den här galaxen,-
ut från dvalan i förtid.
Vi trodde att en ny, rik födoplats hade blivit upptäckt.
Jorden.
Oturligt nog, att lokalisera er planet-
och komma på ett effektivt sätt att ta sig dit-
har visat sig vara... ganska svårt.
Jag kan inte säga att jag är ledsen att höra det.
För första gången sedan gryningen av vår ras,-
finns det alldeles för få av er sort för att mätta de vaknande VåInaderna.
Det här har resulterat i ett inbördeskrig.
Kuporna skapar allianser-
och de starka attackerar de svaga.
- Vilken är ni? - Våra måI är inte olika, dr Weir.
Du skulle vilja eliminera VåInaderna som ett hot?
Det har jag svårt att tro.
Vi skulle vilja att ni gav oss dr Becketts retrovirus.
Om vi kunde distribuera det-
hos de rivaliserande VåInadskuporna i tillräcklig mängd,-
skulle det göra dem hjälplösa-
och ge oss en alternativ födokälla.
De VåInaderna skulle bli människor.
På ytan, kanske.
Som ett tecken på vår goda vilja, skickar jag våra störningskoder.
Programmet var etablerat och distribuerat innan inbördeskriget,-
så vi antar att kuporna fortfarande använder det.
Genom att komma på hur man går förbi-
eller avaktiverar programmet,-
kan ni stråla era atomvapen ombord på våra skepp-
när ni så önskar.
Vi är villiga att hjälpa er att uppnå det här-
om ni hjälper oss.
De sänder en dataström.
Ladda ner det till en dator utanför nätverket med brandvägg.
Ja, frun.
Jag är säker på att du vill återkalla skeppen-
du har som ligger och väntar på oss-
och diskutera det här med ditt folk.
Vi väntar på ditt svar.
Men... skulle ni försöka förinta oss,
kommer vi att uppmärksamma-
varje VåInad i den här galaxen att Atlantis fortfarande är intakt.
Jag är säker på att du inte vill det.
Jag tror att om de skulle attackera oss,-
skulle de ha gjort det vid det här laget. De lät Daedalus landa utan incidenter.
Och du är säker på att de inte vet något om Orion?
Jag gav Lorne order om att parkera henne utom räckvidd för sensorerna.
Det här... det är helt otroligt!
Jag fattar inte att de skickade över det frivilligt.
Om jag kan knäcka programmet, vilket är, som ni vet, mycket sannolikt,-
- kan vi nuka alla kupor vi stöter på. - Inklusive Michaels?
Det kanske tar ett par försök första gången.
Länge nog för att berätta för resten av VåInaderna att vi fortfarande är kvar.
Om de verkligen är villiga att låta mig köra tester på deras skepp...
Det här... det är ett otroligt tillfälle, Elizabeth.
Ett otroligt tillfälle?
Fundera på det.
Det är i huvudsak vår idé.
Vi skapade retroviruset för att göra exakt vad de föreslår att vi ska göra.
Vad är nackdelen?
Förutom det faktum att vi kommer att jobba tillsammans med VåInaderna.
Är inte det tillräckligt?
Det skulle betyda att åtminstone någonting bra kom från vårt experiment med Michael.
Jag är inte säker på att vi har något val.
De verkar som om de har hållit vår existens hemlig,-
men om vi inte hjälper till...
Det är ju det.
Carson, jag vet att du har jobbat på att göra retroviruset till ett vapen.
- Hur nära är du? - Vi är nära.
Det behöver fortfarande mer jobb, men vi är nära.
Vad?
Vad tycker du?
- Vi gör det. - Verkligen?
Sheppard sa det själv... det är vår idé.
Jag tänkte bara att du av alla...
Om de vill ha vår hjälp till att döda andra VåInader,-
är det en slags hjälp som jag är glad att ge.
Okej.
Vi ska alltså göra det här?
Jag accepterar erbjudandet.
- Teyla! - Överste?
Någonting säger mig att du inte tycker att det här är en bra idé.
Som jag sa, jag tror inte att vi har något val.
Men en bra idé är fortfarande en bra idé.
Jag yttrade mig om planen att ändra VåInader till människor-
innan experimentet på Michael.
- Och vi övertygade dig. - Nej, överste.
Jag valde att lägga min tilltro till er. Det är skillnad.
Det är ju inte som om vi tänker skapa en massa Michael.
Nej, vi skapar en födokälla för andra VåInader.
Istället för oss, som förresten är delen som är okej för mig.
Jag antar jag vill att du ska vara okej med det också.
Om det här är hela innehållet i deras plan...
Vad menar du?
De är VåInader.
Det här är Eskort 2. Vi ser VåInadsskeppet och går in i formation med Eskort 5.
Det kan jag säga, att när jag vaknade i morse,
trodde jag inte att det här skulle hända.
Gud, jag hoppas vi gör det rätta.
Kontakt.
Jag är dr Elizabeth Weir.
Välkommen till Atlantis.
Mitt folk är villiga att jobba med några av era tekniker,-
men inte fler än tre VåInader kommer tillåtas vara på basen samtidigt.
Ni kommer att bli utsatta för omfattande visiteringar vid slumpmässiga intervaller.
Om något skadligt material eller vapen är hittade på era,-
era medvåInader,-
kommer vi att se det som en våIdshandling och omedelbart förstöra ert skepp.
- Vi övervakar också alla era sändningar. - Allt vi vill ha är retroviruset.
Det är nyckeln till att få stopp på ett krig som kan fortsätta i århundraden.
Ställ vilka villkor du vill.
Nu börjar vi.
Förutom en liten förfining sedan vi senast använde det på,-
den vi kallade Michael.
Har ni namn?
Vad ska jag kalla er?
Vad ska jag kalla honom?
Jag antar att det inte spelar någon roll till slut, eller hur?
Okej... Var jag?
- Vi hade precis kommit till spridningen. - Ja, ja. Tack.
När man sprider en medicin i aerosolform såsom retroviruset, måste man räkna in-
ett antal olika hänsynstaganden... -
närheten till patienten,-
partikel storlek,-
ventilationsmönster,-
- luftvägens arkitektur, dosering... - Har ni gjort den till en gas?
Ja. En aerosol gas.
På Jorden skulle vi normalt ha använt en teknik som heter aerodynamisk spridning,-
men på grund av problemen att göra det inomhus, som på ett VåInadsskepp,-
har vi provat varianter på termisk spridning.
- Sprängämnen? - Sprängämnen. Ja, ja.
Problemet med ett explosivt distributörssystem är att,-
på grund av att drogen nu är en aerosol,-
antändes läkemedlet vid en tredjedel av testerna,-
så det visade sig vara värdelöst.
De kallar det att flasha.
För länge sedan experimenterade vi med gasvapen.
Vi tyckte att de var svårast att använda i yttre atmosfärs strid.
När vi sköt den mot ett fiendeskepp,-
orsakade vapnet en explosiv dekomprimering i det träffade utrymmet.
Vi hade tänkt på det, ja,-
men om du vill angripa en-
stor population samtidigt,-
är en aerosol gas det enda sättet att göra det på.
Nu måste vi komma på ett sätt att få in det i era fiendens skepp.
Ja. Det kommer vi att göra.
Det är ganska intressant.
Jag har lärt mig mer om VåInadsteknologi den senaste timmen än de senaste två åren.
Kom igen! Jag förstår att du är en Asgard,-
men till och med du måste känna en liten adrenalinkick.
Min kropp har inte körteln som producerar adrenalin i era system,-
och även om jag gjorde det,-
skulle jag inte bli imponerad så lätt.
Jag fattar, jag fattar... du tror att du är smartare än jag. Är du klar eller inte?
Det har jag varit ett tag.
Det här är McKay. Ge mig en öppen kanal till kupan.
Du är live. Klart att börja.
Det här är dr Rodney McKay ombord på skeppet Daedalus.
Vi skulle vilja... med er tillåtelse,-
försöka stråla över en ofarlig behållare till ert skepp medan ni aktivt stör.
Vi hoppas, genom olika försök, att vi kan-
sakta... desarmera eller-
knäcka koden. Får vi sätta igång?
Ni kan börja, dr McKay.
Okej. Tack, tack.
Det var konstigt. Ska vi?
Hej Michael.
Det verkade vara det rätta att komma tillbaka hit.
Och träffa dig. Tack för att du kom.
Du hade inte behövt ta med honom.
Jag insisterade.
Den sista gången jag såg dig,-
var jag verkligen på väg att föda av dig.
Men det var inte fråga om val.
Det var... instinkt.
Är det vad du kom hit för att säga?
Ni har gett mig ett väldigt unikt perspektiv bland VåInaderna.
Få av oss har någonsin lärt känna människor vi ska föda av...
som något mer än ett sätt att överleva.
Men ändå,-
jag skulle ha gjort vad som behövde göras.
Men vad ni-
- gjorde mot mig... - Vi gjorde samma sak.
- För att överleva. - Jag trodde ni försökte hjälpa mig.
Vad är din poäng?
- Vi är inte så olika som ni tror. - Vi är inget som ni!
Ni är mer lika oss än vad ni tillåter er att tro.
Jag vill inte argumentera med dig, Michael. Det är meningslöst.
Om vi ska få den här alliansen att fungera,-
måste bägge sidor komma över instinkterna som definierar oss.
Vi kommer inte att ses igen.
Adjö.
Du bevisar min poäng just nu.
Varje fiber i din kropp vill döda mig.
Det är så svårt att övervinna sina instinkter.
Men vad skulle hända med vår allians?
Varje kupa i den här galaxen skulle slå ner på den här staden och förstöra den.
Är det värt det, Ronon?
- Om det var upp till mig... - Men det är det inte!
Vad händer efter ni spridit vapnet?
- Vi fortsätter med nästa kupa. - Sedan då?
Vi fortsätter tills vi har besegrat alla våra fiender.
Och du tror att vårt retrovirus kan gör allt det där?
- Ja. - Det vi frivilligt ger till er.
Jag förstår.
Ert folk kommer inte att komma till skada.
Sådan är vår överenskommelse.
Vad händer med alla andra människor-
på de andra världarna?
Någon chans att ni slutar föda er på dem?
Ert retrovirus låter oss föda av fiendevåInader.
Det kommer en tid, emellertid,-
när våra fiender kommer att vara utplånade.
Och då kommer ni gå tillbaka till att döda vanligt folk på det gamla vanliga sättet.
Det kommer att dröja längre än er korta livstid.
Låt oss bara säga att jag är orolig för mina barnbarn.
Teknologin i den här staden...
staden som ni nu kontrollerar...
är mycket mer kraftfull än VåInadernas.
Ändå fick vi Atlantianerna ner på knä...
- Varför? - Mycket större antal.
Antal som kommer minska med ert retrovirus.
Balansen kommer att bli återställd.
Jag tror att det är så mycket som någon av oss kan önska.
Tror du inte?
Nej! Ursäkta, men en aerosol är det enda sättet.
Inte... att jag vill förarga er, eller-
inte... ta några av era förslag under övervägande.
Det är bra det att-
vi har jobbat med det här ett bra tag nu.
Nåväl.
Kan inte du smuggla en gasbomb ombord på en rivaliserande kupa?
En sådan anordning skulle inte tillåta att hela skeppet drabbas inom tidsramen.
De skulle öppna eld på vårt skepp i samma ögonblick som gasen blivit upptäckt.
Ja, ni måste komma åt alla ockuperade avdelningar, på en gång.
Om vi kan få aerosolgasen in i det livsuppehållande systemet...
Hur länge dröjer det innan gasen har någon effekt?
- Teoretiskt... - Vi vet inte.
Det gör vi inte.
Han har rätt, det gör vi inte.
Då måste jag göra några förberedelser.
Jag vill gå in dit.
Nu.
Ventilera ur gasen från rummet.
Oroa dig inte. Han kommer att ändras tillbaka inom några få dagar-
om vi inte börjar ge...
Överste.
Vi visste att det här skulle vara en del av uppgörelsen.
Jag har sett tillräckligt.
Det fungerar.
Det finns en till kupa ett hopp från det här systemet.
De försökte attackera vårt skepp nyligen.
Jag skulle vilja prova viruset på dem först.
Med all respekt, madam,-
jag tror inte att vi är där ännu.
Vi har jobbat med er tekniker på ett sätt att sprida viruset som en aerosol...
Och ni har lyckats.
Att ändra en enskild VåInad i en kontrollerad miljö-
och försöka infektera en hel kupa på en gång, är två helt skilda saker.
Vi planerar att borda kupan under sken av att förhandla om vår kapitulation.
Delar av delegationen bryter sig loss, placerar gasbehållare över hela skeppet.
Vi behöver bara skapa ett system som synkroniserar utsläppet.
Det kan vi göra. Men har vi den volym som vi behöver?
Ja. Vårt labb har-
mjölkat det sedan vi träffade överenskommelsen med våra vänner här.
Så vi kan göra det här?
Det är upp till dem.
Jag skulle vilja att vårt folk följde med och observerade.
Av vilken anledning?
För att vara säker på att ni håller er till planen,-
att ni gör det ni säger att ni ska göra.
Låt gå.
Lycka till! Till oss alla.
Skyttel 8 är ute ur hangaren, kamouflerad, och på väg på mot de två kuporna.
- Vi flyger tyst och utanför räckvidd. - Tack, kapten.
Jag antar att nu väntar vi.
Försöket är lite för tidigt, tycker du inte?
Jag antar att det är vad som händer när VåInader blir för upphetsade.
Tänk om de misslyckas?
Kanske de kommer att spränga varandra till Häcklefjäll, och alla kan åka hem.
Jag trodde vi ville att det här skulle fungera.
Jag säger bara att om det här går åt skogen,-
kan vi inte låta någon få veta att vi var involverade i det.
- Carson. - Elizabeth.
När jag tog fram retroviruset för VåInaderna,-
var det för att befria dem från vad jag ansåg vara ett onaturligt tillstånd.
Och nu, samtidigt som de tar mänsklig form, möts de av en fasansfull, smärtsam död.
Det spelar ingen roll hur vi rationaliserar det här,-
vi låter fortfarande VåInader döda människor.
Jag antar att det beror på hur du definierar människor.
Vi kan inte döma en hel ras baserat på det faktum att-
Michaels experiment inte fungerade.
Om du frågar mig om jag ligger sömnlös eller inte över det här...
Jag tar det lugnande du skrev ut.
Vi får tillbaka telemetri från den kamouflerade skytteln, sir.
- Den är i stridszonen. - Vi tittar på det.
Det är vår kupa till vänster.
"Vår kupa".
Det är konstigt.
Delegationen är ombord. Nu väntar vi.
Behövde de inte dig på Daedalus?
Överste Caldwell tyckte att det var bättre att jag avaktiverade deras störningskod.
Så de kan flyga det där skeppet utan dig?
Ja, men tydligen kan inte du köra de här testerna utan mig.
Jag är säker på att jag skulle ha klarat det.
Jag är inte så säker.
Jaså?
Okej. Försök nu.
Visar sig att människan vet vad han gör trots allt.
Verkligen. Din hjälp i det är projektet kommer att noteras.
Min hjälp?
Delegationen är på väg tillbaka till den välvilliga kupan före tidsschemat.
Vad var det?
- Transporten har blivit förstörd. - Det är inte bra.
Sir, skyttel 8 rapporterar att fiendekupan har öppnat eld.
Välvilliga kupan utstår allvarliga skador.
Blir de bordade, är det över för Atlantis. De kommer helt säkert att ange oss.
Hoppa till deras position, sköldarna på full styrka, alla vapen klara!
Hoppar till stridszonen nu.
Få in skytteln i hangaren. Vi kan inte hålla det här så länge.
- Kanske vi ge dem nog med tid för att... - Vår kupa går in i hyperrymden.
Skyttel 8 är inhämtad.
Sätt kurs mot Atlantis. Få bort oss härifrån.
Vår delegation blev visiterad.
De dödades omedelbart när era behållare upptäcktes.
Vårt transportskepp försökte komma undan,-
men det blev förstört.
Ni måste komma på en bättre leveransmetod.
Eller vad?
Eller, så avslöjar vi er position till andra VåInader.
Vi höll vårt del av avtalet.
Vi gav er retroviruset.
Och det är värdelöst utan ett effektivt sätt att levererad det!
Så vi måste göra allt?
Okej, okej. Jag ska komma på något.
Inte hålla tillbaka något mer nu. Jag vill veta allt som finns att veta om skeppen.
Ritningar, kraftdistribution, livsuppehållande system, allt ni har.
Det ska du få.
På riktigt?
- Mottar en sändning. - Se till att det är säkert.
Ja, vi är helt brandväggade. Får jag se det där.
Hon gjorde det faktiskt. Det här är hela baletten!
Vad är, exakt?
Allt du nånsin ville veta om VåInads- teknologi, men var för rädd att fråga om.
Varför gör du det här?
Vi har lidit stora skador.
Vi kan erbjuda hjälp.
Ni skulle göra det?
Det är meningen att vi har en allians, eller hur?
Att skicka information om VåInadsteknologi var en otrolig handling från er sida.
Er hjälp skulle vara välkommen.
Då säger vi det. Överenskommet.
Jag vet att ni har bränt bägge ändar, så...
Dr Vogel gick precis ner för att hämta lite.
- Tack. - Ja, jag mötte honom på vägen in.
- Hur går det? - Det är fenomenalt.
Det är som att ha fått ett uppslagsverk, svårt att veta var man ska börja.
När jag som barn fick mitt första uppslagsverk, började jag med bokstaven S.
Ja, hur säker jag än är på att VåInadernas sexualitet är intressant,-
har vi bestämt att dela upp oss i två team.
Team A, försöker hitta den bästa eller de bästa platserna för gasbehållarna-
och team B, försöker hitta lösningar för skadorna som kupan-
- ådrog sig under sitt senaste slag. - Och du?
- Jag skummar mest igenom index. - Något spännande?
- Ja. - Så som?
Skeppen är massiva,-
men på grund av deras huvudsakliga organiska design,-
har de att antal yttre svagheter.
Jag har en svaghet för yttre svagheter.
- Hört något från Rodney ännu? - Jag är säker på att han är okej.
Det organiska är basen till mycket av er teknologi, det är... ganska fantastiskt.
Väldigt... tåligt.
Många av problemen vi stöter på läker sig självt, så småningom, ja,-
men det finns mindre, mer komplexa frågor.
Som programmeringskoden till att få era gamla skepp att göra nya saker?
Eller gå förbi icke fungerande system, ja.
Det är länge sedan som vi stred i ett riktigt slag.
Ja, men... jag antar att jag skulle ha glömt mycket under 10.000 år, också.
Innan inbördeskriget, hade vi personal som underhöll hela flottan,-
men de måste ha skapat sina egna allianser.
- Det var tråkigt att höra. - Utan er hjälp,-
- kunde den här skadan ha varit oreparabel. - Äntligen, en ras som uppskattar mig.
Tror du att vi klarar att komma på ett lämpligt leveranssätt för retroviruset?
Jag vet att du inte känner mig, så du kan omöjligtvis veta det här, men...
Det korta svaret är ja.
Den här vägen.
Ronon, är du galen? Vill du att vi ska dö?
Rör honom inte.
Han guidade mig nerför korridoren, han sög inte livet ur min axel.
Vi ber om ursäkt. Säg att du är ledsen.
Det är inte nödvändigt.
Han beskyddade sin överordnade. Jag skulle ha gjort samma sak.
Han är inte min överordnade.
I alla fall inte i varje mening.
Jag ber om ursäkt.
Du ville ta med oss någonstans?
Den här vägen.
Det här är bästa platsen.
Den här kammaren renar CO2 från er artificiella atmosfär-
och skickar ut det igen som andningsbar luft till resten av skeppet.
Om ni får en tillräckligt stor behållare med retrovirus i den kammaren,-
kommer hela skeppet att bli drabbat samtidigt.
Att ta sig till kammaren utan att väcka misstankar kommer att bli väldigt svårt.
Det är jag säker på, men vi kan inte hjälpa till med det.
Men, översten och jag har kommit på ett sätt att prova den teorin.
Steg ett: Vi letar rätt på en till fiendekupa och hoppar till en plats-
alldeles utanför deras sensorers räckvidd.
Steg två: Daedalus tar position i närheten av er kupa,-
går ihop med ert scanningsmönster,-
vilket gör det nästan osynligt till fiendens sensorer.
Steg tre: Använda underljus systemen,-
våra skepp närmar sig måIkupan av-
någon anledning. Jag är säker på att ni kan komma på något.
Steg fyra: Nu när Daedalus kan använda stråIningsteknologin igen...
Vilket är tack vare...
I alla fall... När vi kommer på rätt avstånd,-
kan vi stråla över en behållare in i CO2 utrymmet, och pang... -
en kupa av-VåInadsfierad.
- Oacceptabelt. - Ursäkta?
Den här planen gör oss helt beroende av att ni lyckas sprida retroviruset.
Det är menat som ett test-
för att se om gasen fungerar överhuvudtaget. Om den gör det,-
kan ni komma på något annat sätt att leverera den.
Nåväl.
Jag sänder koordinaterna till vårt nya måI så fort jag kommer tillbaka till kupan.
Vi åker så fort ni är klara.
Vad gör en flicka som hon för att ha kul?
Jag borde vara på kupan när vi gör det här.
- Ursäkta? - Verkligen?
Jag vet att det är okarakteristiskt modigt,-
men jag har hackat flera av deras system under skenet av att reparera dem.
Jag har övertygat dem att jag borde vara där för att övervaka ifall något går fel.
- Och de gick med på det här? - Ja.
Plus, nu kan vi utan problem stråla saker fram och tillbaka på deras skepp.
Jag har skrivit ett program som strålar ut mig-
i samma sekund som jag aktiverar den här nödsändaren.
- Är du säker på att du vill göra det här? - Självklart inte.
Jag bara... Jag anser att det måste göras.
Ronon följer med.
Jag skulle inte vilja ha det på något annat sätt.
Och jag vill ha dig ombord på Daedalus.
Finns inget annat ställe jag hellre vill vara på.
Okej, bra, nu får vi det gjort.
Jag är så gott som klar för våra gäster att åka.
Är din terminal...
Ni måste se det här.
Å nej.
Säg att Daedalus inte har åkt ännu.
Är vi där ännu?
Har du någon som helst aning om hur svåra de här manövreringarna kommer att bli?
Jag gissar väldigt svåra?
Ja, vi kommer att flyga så nära kupan att du kan röra vid det.
Jag kräver några övningsrundor innan vi närmar oss fienden.
Jag är säker på att de går med på det.
Kommer ur hyperrymd.
Anropa McKay på radion. Jag vill...
Sköldar på max!
Däck 1 till 7 i fören har dekomprimerats och ventilerar atmosfär.
Försegla de sektionerna, skicka ner ett skadekontrollteam.
Vem skjuter på oss?
Jag har två kupor som pejlat vår position, sir.
En av dem är den välvilliga.
Inte så välvillig.
Alla vapen, skjut när ni vill mot bägge skeppen.
Hermiod, var klar att stråla över laddningen till den närmaste kupan.
Det här stämmer inte. Varför bryta alliansen nu?
De har inte ens gasen ombord på sitt skepp, det har vi.
Jag bryr mig inte om det just nu.
Överste Caldwell, det här är Hermiod.
Laddningarna är klara för användning.
Avvakta tills vi når optimalt avstånd.
Vi måste ge McKay och Ronon tid att stråla tillbaka ombord först.
De har tid tills vi kommer till rätt avstånd för vapnen.
Om de inte kan aktivera nödsändaren innan dess, finns det inget vi kan göra.
Vad var det? Aktivera din sändare.
Å nej...
- Vad gör du? - Jag är ledsen, dr McKay.
Det har blivit en ändring i planerna.
Det är dags.
Du måste ge dem ett par sekunder till.
Förlåt, överste, jag kan inte göra det.
Hermiod, skicka iväg stridsspetsarna när du är klar.
Överste Caldwell, dr McKays kod kunde inte ta sig igenom VåInadernas motåtgärder.
Jag försöker med en annan uppsättning koder.
Jobba så fort du kan. Skölden kan inte stå emot för alltid.
Med några 302:or, kan vi kanske slå ut deras hyperdrift, för att ge oss lite tid.
Gör det.
Sköldar är på 60%!
Dagger 2, efter mig,-
vi ska slå ut deras stjärndrift, där skrovet är som tunnast.
Jag har inkommande...
Daggers 3 och 4, försök hålla dem borta från oss.
Vänta! Det är meningen att vi ska vara allierade!
Tyvärr har alliansen blivit upplöst.
Har du någon aning om hur mycket arbete jag har lagt ner på det här?
Jag har inte sovit på 36 timmar!
Kanske det är bättre att du vilar.
Sköldar under 20%.
Hermiod, har du något till mig?
Jag kan inte garantera att vi kan vinna över VåInadernas motåtgärder i tid.
Överste Sheppard, tillbaka till skeppet. Vi måste hoppa så fort som möjligt.
Två minuter, och jag kan stänga av deras hyperdrift.
Om du inte kan slå ut deras vapen, så hjälper det inte oss så mycket.
Jävlar.
Sheppard?
- Sheppard? - Jag får inte in någonting, sir.
Redo att hoppa när jag säger till.
Sir, kuporna öppnar hyperrymds fönster.
Varför i helvete gjorde de det?
Tre av våra 302-or återvänder till Daedalus, sir.
- Sheppard? - Han är inte en av dem.
Det enda jag ser på skärmen är ett vrak.
Hans lokaliseringsfyr då?
Nej, ingenting, sir. Han är borta.
Förstått.
Sätt kurs mot Atlantis.
Vi har blivit hackade.
Bland kupornas ritningar fanns ett maskliknande datavirus.
- Ditt folk gick igenom datan. - Jag vet. Vi trodde det var rent,-
men det här viruset var helt annorlunda.
Vad har det gjort?
Det har väldigt försiktigt gått igenom våra system utan att skada eller exponera sig.
Jag förstår inte, om du inte hittade det, och det avslöjade inte sig själv...
När kupan lämnade Atlantis,-
började masken förstöra all data de hade skickat.
Då var det här deras plan från början.
Vad fick de?
Det här är en av anledningarna till varför vi inte upptäckte det.
De laddade bara upp information om två saker...
Ett, rapporterna från Aurora uppdragen...
Okej. Och två?
Läget av alla världar från vår databas.
Är du okej?
Nej, jag tror att det här är det mesta "inte okej" jag någonsin har varit.
Jag ser att ni har vaknat.
Jaså? Jag liksom hoppades att det här bara var en mardröm.
Varför är vi inte döda?
Drottningen vill att ni lever länge nog för att bevittna frukten av ert arbete.
Om det inte vore för dig, dr McKay,-
skulle vi aldrig ha kunnat ta oss dit.
Vad pratar du om, ta er vart?
Jorden.
Fortsättning följer...
Text: Mr and Mrs Bilskrot